Povinnost toužit po Slově
Mnozí se dnes dívají na kázání Božího Slova jako na intelektuální a řečnické cvičení, jako na jakousi dobrovolnou nedělní přednášku či zamyšleníčko, ze kterých si možná něco vezmu, ale možná…
Reformovaná kongregace Nejsvětější Trojice
Mnozí se dnes dívají na kázání Božího Slova jako na intelektuální a řečnické cvičení, jako na jakousi dobrovolnou nedělní přednášku či zamyšleníčko, ze kterých si možná něco vezmu, ale možná…
Pán Ježíš Kristus porazil smrt. Naše kultura na to však zapomněla. A protože se snažíme vyrovnat se smrtí bez Krista, začali jsme o ní stále více mlčet a odsouvat ji…
Naše kultura je kulturou TikToku, memů a vyprázdněných hesel. Rozsah naší pozornosti se stále zkracuje a infantilizace se nevyhýbá ani církvi a jejím bohoslužbám. Když kazatel mluví víc než 15…
Žijeme ve světě přemíry slov. Každý má potřebu mít na všechno názor a dát ho najevo. Písmo nám ale předkládá lepší cestu: Bůh, který promlouvá svět do existence a jehož…
Není těžké se dnes v církvi setkat s přesvědčením, že „Každý, s kým nesouhlasím, je falešný učitel.“ A stejně tak s praxí, která implicitně říká, že „Nic jako falešné učení neexistuje.“ Tato přesvědčení jsou však dvěma stranami té samé mince či dvěma podobami toho samého problému: Problému toho, že neposuzujeme učitele podle biblických standardů. Písmo nám totiž říká, že jsou mnohé znaky, podle kterých falešné učitele poznat…
Novozákonní Písma zmiňují Abrahama mnohem častěji než věčný život. Podle inspirovaných autorů je Abraham dokonce ústředním důvodem, proč se Bůh stal člověkem. Proto je důležité, abychom si Abrahama připomínali, abychom chápali Boží jednání vůči němu a to, co Boží smlouva s Abrahamem znamená pro náš každodenní život dnes.
„Člověk se dívá na to, co má před očima, ale Hospodin se dívá na srdce.“ Někde tam končí teologie oblečení velké části křesťanů. Realitou však je, že Písmo nám na téma oblékání říká skutečně mnoho. Oblečení komunikuje a nemůže nekomunikovat. A má, mimo jiné, jasně komunikovat ustanovenou strukturu a hierarchii stvořeného řádu, ať už mezi věřícími a nevěřícími, muži a ženami – či pastýři církve a jejich ovcemi. A, samozřejmě, má zakrývat hanbu, necudnost a nahotu, které jsou, podle Písma, něčím dosti jasně definovaným…
Biblická etika není simplistní. Jen pro příklad: Je přijatelné být přítomen při uctívání falešných božstev a zdánlivě se na něm podílet? Podle Písma ano. Pán Ježíš Kristus nás posílá do světa, abychom byli jako hadi a jako holubice, abychom byli moudří, lstiví, a přece čistí a nekompromisní. Proto bude nápomocné zaměřit se na některé příklady biblické moudrosti, které nás učí něco trochu jiného, než bychom možná čekali…
Jako křesťané, či jako lidé obecně, žijeme proto, abychom se obětovali. Ústřední realitou veškeré existence je Bůh sám – a Bůh sám je Bohem, který je neustálou obětí, což se, samozřejmě, jedinečně a nejvíce projevilo v Pánu Ježíši Kristu. I proto je život církve, Jeho těla, v Písmu neustále popisován jazykem oběti. Oběť je tou nejpřirozenější věcí na světě…
Příběh o cizoložnici v chrámu je oblíbeným textem mnoha křesťanů. Mnozí však jeho slova vykládají v tom smyslu, že Pán Ježíš Kristus zde odkládá či dokonce porušuje zákon daný skrze Mojžíše. Pojďme se tedy podívat, proč tento text nic takového ani v nejmenším neříká, proč by bylo problémem, kdyby něco takového říkal, a že, jestli se Božího zákona nějak týká, ve skutečnosti jeho závaznost potvrzuje.